Stan și Bran
Film inspirat de cartea lui A.J. Marriot Laurel & Hardy - The british tours
În vara anului 1937 Stan Laurel și Oliver Hardy erau cei mai renumiți comedianți la Hollywood.
Îndrăgite de audiență și de critici, filmele lor erau dublate în multe limbi și
urmărite de milioane de oameni din toată lumea.
Ajunseseră în topul celebrităților...
Nu o să crezi cine s-a întors ieri.
Zi-mi.
- Madelyn. - A apărut Madelyn?
Așa de nicăieri. N-am mai văzut-o de 15 ani.
Și uite-o, stând în pragul ușii aranjată.
Și era o vedere pe care nu credeam să o mai văd.
Ce dorește?
20,000 de parai.
20,000 de parai?
Pensia pe 15 ani din urmă. Și spun, "Care pensie?"
"Când ne-am despărțit, ți-am dat toți banii ce-i aveam la noi,"
"și ai luat și mașina. "
- "Am fost de acord asupra acestui lucru. " - Dumnezeule, nici Mae nu a cerut așa ceva,
și a vrut să-i plătesc și șoferul.
Și asta pentru că pozele cu noi sunt tencuite peste tot în oraș.
Probabil vreun avocat i-a dat ideea asta.
În orice caz eu nu am bani.
Myrtle m-a curățat când ne-am despărțit.
Ai fost la Tijuana?
- De ce întrebi? - Am câteva zile libere.
Păi de fapt,
am făcut o plimbărică acolo
cu misteriosul Montague, încercând să recâștig ceva.
Nu am avut succesul așteptat, din păcate.
Hei, când ți se termină contractul?
Ar trebui să mai cerem niște bănuți.
Niște? Glumești?
Charlie, Buster, Harold,
primesc de 10 ori mai mult decât ne dă nouă Hal.
Ei sunt proprietarii filmelor lor.
Exact. Așa o să facem și noi.
Hei, băieți. Ce mai faceți?
Georgie. Mergem la pescuit de rechini.
Dnul Laurel încă nu știe, că el este momeala.
Acum, cum o să facem asta? Suntem sub contract.
Nu putem schimba termenii.
Ei bine, rămânem împreună, noi renegociem cu Hal,
ca să obținem o felie mai mare din plăcintă.
Dacă asta nu merge, atunci plecăm și ne "aranjăm" pe cont propriu.
Nu știu ce să zic. Mi-ar plăcea să fim proprietarii filmelor noastre,
dar nu pare a fi momentul potrivit.
Am multe de făcut. Programul ăsta încărcat mă ucide.
- Salut iubitule. - Bună fetelor.
- Bună băieți, sunteți așteptați pe platou. - Ah, Burgess, omul potrivit.
Ascultă, ia asta pentru prietenul nostru.
Spune-i că-I vreau pe Bold Venture, în cursa a patra la Santa Anita, pe nas.
E ceva acolo pentru tine. Te ocupi imediat, da?
- E pe cale să înceapă. - Bine. Mulțumesc, domnule Hardy.
Vei fi bine, Babe.
Renunță la cai și nu te căsători iar.
Nu ți-am spus.
- Am cerut-o în căsătorie pe Lucille. - Scripty Lucille?
- Da. - La naiba.
Și ea a spus da.
E o veste bună, Babe.
Ea are nevoie de un examen la cap, dar...
să-ți fie de bine.
Aici.
Eu nu mă voi căsători din nou.
O să găsesc o femeie care nu-mi place și să-i cumpăr o casă.
E un lucru bun.
Ascultă, nu-mi pot permite să mă mint cu veniturile mele,
așa că nu te certa cu Hal, te rog?
Nu-mi place să vorbesc despre afaceri.
Nu când lucrăm.
Promit că voi fi cuminte ca o plăcintă,
atâta timp cât nu apare.
Sunt gata pentru noi, fetelor.
Ce este asta? Rodeo a deveni mult mai interesant.
Știi, nu aș rata Anglia deloc.
- Bună fetelor. - Bună.
Salut.
Apropo, am închiriat o barcă cu pânze
la Catalina în această sâmbătă.
Vrei să vii?
Trebuie să lucrez la gaguri pentru rutina de la bar.
- Vor fi multe fete drăguțe. - Da?
Doamna Myrna Loy va fi la bord, printre altele.
Da, bine, bine, poate voi veni.
Ce fac acești romani aici?
Nu știu. Poate e vreo vânzare la Forum.
Ai un milion de ei, nu-i așa?
Lucy, ai adus și scenariul meu?
- E aici, domnule Horne. - Mulțumesc.
Ceva dulce pentru dulceața mea.
Mulțumesc, Babe.
Ascultă, să nu vorbim despre plecare.
Să încercam să obținem o mărire de salariu.
- Hei, Jimmie. - Dă-mi mărirea ta?
El ar prefera mai puțin la Hollywood, și vorbește un scoțian, totuși.
Mergem la o țigară.
Asta e, Stan.
Am terminat.
Arunc clauza morală în spatele tău.
M'neața, Hal.
Altă ceartă acasă, la el aseară.
Unul dintre vecini a văzut-o pe Ruthie cum i-o scutura în gură,
așa că a cheamat polițiștii.
Ea a aflat despre Vera.
Da, m-a costat 500 de dolari ca să nu-i facă dosar,
și asta va veni din salariul tău.
Ai semnat un contract că nu aduci prejudicii Studiourilor Hal Roach.
Știi totul despre prejudecăți. Ce mai face prietenul tău Mussolini,
cel cu care urma să intri în afaceri
înainte să înceapă bombardarea acelor sărmani din Africa?
Vezi? El doar vrea să se certe.
- Ce cauți, Stan? - Caut un preț corect
pentru un film cu Laurel și Hardy, și știi asta.
Filmele noastre se vând în toată lumea, și noi nu avem o lețcaie.
Asta este pentru că tu vei divorța!
Nu, pentru că ești un zgârcit care s-a îmbogățit pe spatela nostru.
- Ei hai acum, Stan. - El este.
E un zgârcit, un ciufut și... și un parvenit.
- Parvenit? - Crede, pentru că contractul meu expiră
și al tău nu, că nu voi putea să merg nicăieri
și va trebui să accept orice îmi oferă.
- Așteaptă, așteaptă, așteaptă. - Domule Roach?
Ce este un parvenit?
Ei bine, este... este cineva care a început de la nimic,
s-a îmbogățit, dar nu are clasă.
Uită-te în dicționar, Hal. E o poză cu tine.
Crezi că ești al naibii de deștept, nu?
Ei bine, ghici. Eu sunt mai deștept.
Ți-a spus deja? Ne pregătim să începem pe cont propriu.
Hal, ar fi mai bine
dacă ai putea să umbli la o mică creștere de salariu.
Vreți să porniți pe cont propriu, nu?
Păi ce zici de asta?
Babe e încă sub contract cu mine,
și eu nu-i dau drumul.
Nu-I poți avea pe Hardy fără Laurel.
Deci așa crezi tu.
Hal, ai putea, să continui asta altă dată?
Doar dacă nu vrei să plătești pentru o zi suplimentară, desigur.
Dă-i drumul, spune. Haide.
Bine, deci avem o șansă bună, Stan,
așa cum ai vrut. Apoi mă voi retrage...
Pentru ce mai continui cu el?
Tu ești directorul.
Fii direct.
Următoarea persoană de care vei auzi este avocatul meu.
Pozițiile, toată lumea.
Comedie western. Cine a venit cu ideea asta inteligentă?
A mers bine.
Deci, cine va mai fi pe barca asta?
Clark Gable, alți oameni.
Nu, nu, nu. Femei.
Carole Lombard. E prietenă cu Myrna.
Bine, o să vin.
- Bine. - În regulă, spectacolul s-a terminat.
Să pornim sunetul.
- Am spus să porniți sunetul. - Repede.
Porniți camera.
- Gata, băieți? - Vă rog liniște.
"Way Out West" scena 12, dubla unu.
Ce urmează după curtoazie?
Se îndoaie genunchiul, apoi se întoarce și se mișcă.
- Am înțeles. - Camera pregătită.
Corect, proiecția din fundal.
Muzica de intrare.
Și acțiune!
16 ani mai târziu
Anglia, anul 1953, Newcastle
- Oliver. - Domnule Delfont.
- Stanley. - Bună.
- Bun venit în Anglia. - Mulțumesc.
Bine ați venit la Newcastle. Mă bucur să vă văd.
Cum a fost călătoria?
Ei bine, știi, călătoria cu trenul
te istovește, nu-i așa?
Bine, bine, bine, bine, bine.
Suntem încântați că v-ați făcut timp și ați venit să ne salutați, dle Delfont.
Te rog, spune-mi Bernie.
Vreau să fac totul ca să mă asigur
că acest turneu începe cu dreptul.
Da, asta e ceva ce speram să discutăm
cu tine la cină, de fapt.
Suntem puțin îngrijorați că unele date din turneu
vor fi în conflict cu datele filmărilor
din acest film despre Robin Hood.
Mi-ar plăcea să luăm cina împreună.
Din păcate e teatrul, cam în zece minute.
Un alt actor al meu.
Norman Wisdom.
Un tânăr talentat. Înflăcărat.
Și trebuie să cultivăm generația tânără, domnilor.
Știu că voi amândoi sunteți la fel de pasionați ca și mine.
Oricum, instalați-vă.
Personal sunt încântat. Încântat.
Vom continua discuția.
- În regulă. - În regulă.
- Bucurați-vă de spectacol. - Desigur.
Stan, știe că facem un film, nu
și facem acest turneu în timp ce așteptăm ca lucrurile să intre pe făgaș?
Da, s-a spus totul, doar știi.
Toți au fost de acord în față, 110%.
Bun.
De unde ai luat asta?
E de... la un magazin.
E ca o bască, o poți plia
și o pui în buzunar, uite așa.
Bun, așadar.
Ei bine, vom sta aici doar o noapte.
Trei.
Corect.
Haide, Stan. Să plecăm din ploaie.
Bună seara domnule.
Acum, nu o vezi că stă acolo?
Nu trebuie să suni la acel clopoțel.
Bună sea...
Nu am fost eu.
Vă rog să-mi iertați prietenul.
Așteptați să-i spun mamei că sunteți voi.
Nu am mai avut pe nimeni celebru care să stea aici.
Ca să fiu sinceră, credeam că v- ați retras.
- Nu. Nu. - Nu.
Nu, noi...
noi am îmbătrânit, dar nu am terminat încă.
Unde veți apărea, așadar?
La Royal Theatre?
Nu, e...
Nu, la Sala reginei.
Sala reginei? Nu e corect.
Toate vedetele mari joacă la Royal Theatre.
Acolo veți juca.
Sunt sigur că ai dreptate.
- La Royal Theatre deci? - Nu, este doar Sala reginei.
Bine, poftim cheile.
Mulțumesc.
Aveți și un picolo?
Nu.
În regulă.
Cei mai mulți v-ați dat seama că a fost o zi umedă
și cu mult vânt în nordul Angliei, așa cum e de ceva vreme...
În camera mea, în zece minute?
În camera ta în zece minute?
Da, trebuie să repetăm acele replici.
Serios?
Sigur,... aproape că am terminat.
În regulă. Da, voi veni.
Cum este hotelul?
E... ca un castel.
Păi, este minunat.
Toată lumea este încântată că suntem iar în turneu
și suntem tratați ca regii.
Ida și cu mine ne-am primit azi biletele,
așa că suntem foarte entuziasmate.
Oh, și eu sunt.
Deci, cum stau lucrurile cu Stanley?
Păi...
îl știi pe Stan.
Ei bine, cum a fost cu tine?
A... a fost bun.
Este... un pic complicat.
Dar tocmai ne redescoperim iar reciproc.
E... e bine.
Este bine.
Ești sigur că Oliver
vrea să facă asta, Stan?
Studiourile Fox, Los Angeles
Adică,
Fox ar vrea să te aducă aici, dar...
Asta am așteptat amândoi, Joe.
Nu pot să înțeleg ce-I reține.
Mi-a promis că a terminat cu studiourile Hal Roach.
Babe, unde ai fost?
M-ai îngrijorat pe moment.
Ce naiba?
Ești aici acum. Amândoi suntem aici.
lată-ne.
O să fie bine?
E doar un film, Babe.
Dle Hardy, când îi atingi genunchiul cu ciocanul,
ea va ridica piciorul ca și cum îi verifici reflexele.
În regulă. Mulțumesc.
Vrei să încercăm odată?
Sunt gata când ești și tu, Ollie.
O să fie grozav.
Mulțumesc dragă.
Tu și Harry veți fi minunați împreună.
- Porniți sunetul. - Start sunet.
- Bine, porniți camera. - Start cameră.
S-a marcat.
"Zenobia", scena 21, dubla unu.
Și... acțiune!
De ce să nu semneze Stanley?
Ne trebuie doar semnătura lui Oliver când vine aici.
Asta-o idee bună, da, Joe?
Ascultă, trebuie să ne asigurăm
că suntem într-un hotel mai frumos odată ce fetele ajung aici.
Ai vești de la Muffin?
- Miffin. - Miffin?
Ăsta e numele lui?
Ți-a dat datele noastre de filmare?
Aștept un apel, Ollie.
Hei, ce zici de acest nume, titlu de film?
"Jefuiește-i bine" ~ "Rob 'Em Good".
Ca o variantă la "Robin Hood".
Corect.
Da îmi place.
Am lucrat la scena asta.
Tu și cu mine
intrăm în castel să o salvăm pe Fecioara Marian.
Corect? Și ne ascundem de gardieni în spatele unei perdele.
Hai, să-ți arăt.
Tu ești gardianul și întoarce-ți capul într-o parte.
În regulă.
Bine, și iei o sabie.
Apoi încerci să mă înjunghii prin perdea.
Stai acolo. Trebuie să iau o sabie.
- Vezi că mă ascund. - Da.
Vezi după picioarele mele că mă ascund, așa că mă înjunghii în cap.
Păi, nu te poți ascunde de mine.
- Acum ce? - Și apoi iei
draperiile și le tragi deoparte și...
Este amuzant?
De ce stați în casa de oaspeți?
Ar trebui să fiți în cel mai bun hotel.
Cerșetorii nu pot fi aleși, nu-i așa?
Bine, atunci de ce nu jucați în West End?
Nu, nu, nu, nu. Nu-mi place acest Delfont.
Ida, a rezervat turneul pentru noi, și noi...
nu am avut prea multe oferte, nu-i așa?
Și, oricum, noi... avem filmul pe care-I așteptăm cu nerăbdare.
Cred că teatrul e un pic mai mic, dar asta înseamnă
că va fi mai ușor de umplut.
Ce face Oliver? Trage în greutate?
Este bine.
Alo?
Stanley!
Alo.
Alo? Ida?
- Stanley. - Mulțumesc pentru asta.
Am crezut că te-am pierdut.
Dragă, sunt... nu mai am mărunțiș. Trebuie să închid.
Bine, închide tu mai întâi.
- Nu, nu. Tu. - Bine.
1 2 3.
- 3. Te iubesc! - Te iubesc.
Alo?
Bună, Ollie.
Nu mă așteptam să te văd azi, aici.
Ei bine, nu am avut altceva mai bun de făcut...
...așa că mi-am zis să vin să te văd.
Mulțumesc.
Ce ai acolo?
Ți-am adus niște ouă fierte și niște nuci.
Știi că nu pot mânca ouă fierte și nuci.
Dacă ai vrut să-mi aduci ceva,
de ce nu mi-ai adus o cutie cu bomboane?
Ei bine, încă nu mi-ai plătit ultima cutie pe care ți-am adus-o.
Ouă fierte și nuci.
Ce se întâmplă acolo ce-i cu atâtea locuri goale?
Cum ți-e genunchiul?
Mă doare.
Doamnelor și domnilor, vă mulțumesc frumos.
Speram să vă placă momentele noastre din seara asta.
Cu siguranță nouă ne plac.
Sala era destul de goală aseară.
Destul de goală?
Am fi putut invita întreaga audiență din hotelul nostru,
și sunt o mulțime de camere.
Ascultă, trebuie să ne asigurăm că Muffin nu vine
până nu cresc vânzările de bilete.
Nu vrem să i se răcească picioarele la film.
Atunci nu îI voi invita până nu ajungem la Londra.
În regulă. O ții?
- Da o țin. - Aici.
La ce oră este trenul nostru?
- La 8:05. - Acum cât e ceasul?
Ține asta.
Chiar avem nevoie de lada aia?
Ce zici să te pocnesc peste nas?
Nu am mai făcut asta de mult timp.
Pot să te lovesc între ochi?
Mi-ai putea răsuci gâtul.
Cred că aș prefera între ochi.
- E simplu. - Da, dar dacă mă strângi de gât,
pot face și chestia aia cu limba.
Și nu știu dacă mă țin genunchii
- pentru asta. - E în regulă.
Vom termina cu o melodie în loc de dans.
Nu, nu mă refer la turneu.
Vorbesc de scena din film unde cad în râu.
Dar asta e ceva istoric, și știi că e renumită.
Robin Hood are o luptă la mijlocul jurnalului.
Trebuie... trebuie să facem asta.
E o poveste făcută. Nu este istorică.
Bine, uite, ce pot spune e că voi face tot ce pot.
Uite ce-i, vorbesc eu cu producătorul, Miffin.
Sunt sigur că poate tăia pe lângă tine când... când filmăm scenele.
Poate îți voi răsuci gâtul.
Cu dnul Miffin, vă rog.
Sunt Stan Laurel.
L A U R E L.
Corect.
Da... păi e drăguț din partea ta să-mi spui.
Mă tem că domnul Hardy, este
indisponibil în acest moment.
Lucrează la o fabrică de brânzeturi elvețiene.
A primit slujba punând găuri în brânză.
Așa că, domnule Miffin?
Este... în regulă?
Ei bine, el... sigur are multe ședințe.
Doar că am nevoie de o confirmare a datei
când să vină și să ne vadă spectacolul nostru din Londra.
Bine, nu, păi, o să-I... apelăm altă dată.
Mulțumesc.
- Ce mai face Ida? - Oh, e în regulă. Știi.
Spune că abia așteaptă să vă vadă pe tine și Lucille.
- Cu nerăbdare. - Bun.
Eu... ți-am luat ceva.
Ține asta.
Cum arăt?
Arăți umflat.
Suntem două boabe de mazăre într-o păstaie.
Vrem doar să știm
cine îi joacă pe Laurel și Hardy, te rog.
- Vor juca chiar ei. - Cine sunt?
Laurel și Hardy, aici în persoană.
Afișul spune, ca ei sunt aici în persoană.
Dar s-au retras de ceva ani.
- Vor juca propriile roluri. - Bună ziua, oameni buni.
- Uite, mamă. - Salut.
Doamnă, dacă cumpărați bilete,
spuneți-le că ne sunteți prieteni.
Vă va taxa în plus.
Două scaune, în primul rând.
Eternele mistere ale bucătăriei scoțiene.
Ai mâncat vreodată ciorbă de măruntaie de oaie, Oliver?
Nu.
Să nu o încerci.
Acum vă spun domnilor, grozav spectacol.
Absolut minunat.
- Mulțumesc. Da. - Mulțumesc.
- Nu aș putea fi mai fericit. - Hai să-ți spun.
Vom lucra la niște materiale noi.
Da, Stan?
Da, avem o rutină cu ușa dublă,
amplasată într-o gară, și când piciorul lui Babe va fi mai bine,
vom reintroduce rutină cu dansul.
Cred că ne va ajuta enorm.
Rutina cu ușile... vă plăcea publicului.
Ce părere ai despre numărul spectatorilor?
Ca să fiu sincer, am fost un pic dezamăgit.
Și cred că e așa pentru că jucăm doar în teatre mici.
Da, și eu sunt furios pentru asta.
Cu tot respectul, Bernard, tu le-ai ales.
Acum, eu... nu știu ce s-a întâmplat
cu teatrele mai mari despre care vorbim...
Mi s-a spus că toate au fost rezervate.
Da, de Norman Wisdom.
Nu e unul din actorii tăi?
Băieți, n-aș vrea să încep să anulez spectacole.
Stai așa. Cine vorbește despre anularea spectacolelor?
Nu eu.
Ei bine, a fost doar o săptămână.
Da, când intenționezi să terminăm acest turneu?
Dacă vom încheia lucrurile înainte să ajungem la Londra,
ne-ar putea aduce alte 10 spectacole sau cam așa ceva.
Și cu un mic impuls, spectacolele finale, un altfel de lucruri,
ar trebui să putem să ieșim cu ceva uimitor.
- În Hull. - Nu. Stai, nu.
- Hull? - Avem un producător de filme
care vine la spectacolul nostru în Londra peste o lună.
- Nu-i așa, Stan? - Așa e.
Ida și Lucille, zboară și ele încoace.
Nu putem termina spectacolul înainte să ajungem la Londra.
Bernard, am înțeles că motivul acestui turneu a fost
ca să putem face filmul Robin Hood împreună.
- Corect. - Băieți, băieți, știu că sunteți iritați,
la fel ca mine.
Adică, au spus,"Oamenii nu mai vin la teatru. "
Au zis, "Oamenii rămân acasă
"și se uită la noile lor televizoare sau merg"
"și se uită la reluările cu Laurel și Hardy"
- la cinema-urile locale. " - Nu suntem plătiți
- pentru acele reluări, știi? - Asta am spus,
și apoi au spus, "Puteți să-i convingeți"
"pe Stan și Ollie să facă publicitate că se întorc cu un turneu?"
Și am spus:"Dacă credeți că"
"îi voi întreba pe Laurel și Hardy"
"să facă niște cascadorii de publicitate, atunci prietene,"
"vă înșelați amarnic".
Stai așa. Stai, acum.
Am putea face asta, nu-i așa, Stan?
Sigur, dacă te simți în stare, Babe.
Sigur.
Ar însemna multă muncă în plus
apariții publice, deschideri de magazine,
întâlniri cu demnitarii locali, și așa mai departe.
- Ar ieși mai mulți bani? - Au spus că nu.
Cine sunt "ei"?
Oamenii. Cei mai răi.
Așteaptă, am crezut că noi comandăm.
La fel și eu.
- Bine, o vom face. - Minunat.
Ei bine, am spus presei și băieților de la știri
că va fi un comitet de primire în Carlisle.
Lord Mayor va fi acolo. E disperat să te vadă.
Este un fan mare. O să dau niște telefoane. A fost delicios.
Nimic nou despre un cuplu de comedianți
care au apariții personale.
Când Laurel și Hardy o fac,
nu te aștepți la complicații.
Dar chiar și într-un moment ca acesta,
problemele par să îi urmărească.
Stop. Trec copii
- Ce s-a întâmplat? - Mă doare capul.
Voi aduce un doctor.
Lasă-I pe doctor. Dă-mi un pahar cu apă.
De necrezut.
Cu siguranță este.
Scuze de deranj, băieți. Domnul Delfont ar vrea să-ți vorbească.
Un cuvânt de final?
Nă'seara, domnilor.
Dacă n-aveți nimic împotrivă,
aș vrea să vorbim despre...
locul unde mergem de aici.
Lasă-mă să ghicesc. Înapoi în America?
Uitarea?
Asta a fost...
A fost magie pură.
A fost nemaipomenit.
Și vânzările de bilete s-au îmbunătățit în ultima săptămână binișor,
în principal datorită eforturilor voastre,
le-am vândut aproape peste tot.
Dar la Londra?
Ei bine, nu numai noi mergem la Londra,
dar sunt mulți oameni care vor să vină să vadă spectacolul
că trebuie să caut un teatru mai mare.
Deci, eu... am rezervat Lyceum de două săptămâni.
Ni s-a garantat că va fi cu casa închisă.
Asta înseamnă peste 2000 de locuri.
Serios.
Astfel de momente sunt cele care mă fac să iubesc aceasta industrie.
Nebunie.
Este o nebunie frumoasă.
Și nu e vorba de bani. Nu este vorba de bani.
Jur pe...
Păi, jur pe viețile voastre.
Amândoi vă simțiți bine?
Asta e... destul de bine, da.
- Da, lasă glumele în seama noastră. - În regulă.
Serios, este o seară foarte specială.
- Mulțumesc, Bernie. - Mulțumesc.
A mers bine.
Desigur.
Deci, ești în jurnal cu Robin Hood,
și te întreabă de ce vrei să-I vezi,
și apoi tu spui...
"O să-i dăm o bucată din mintea mea. "
"Cu siguranță da. "
"I-am fi dat o bucată și dintr-a lui,"
"dar nu are alta de schimb. "
Da, este o replică faină.
Ai dat de acest Muffin?
Adică, mă bucur de cum arată spectacolul,
dar o facem pentru film, nu-i așa?
Așa e...
un lucru te duce la altul.
Ei bine, așa sper.
Nu mai sunetm "pui de primăvară", nu?
Londra cap de linie, următoarea și ultima oprire.
Toate se schimbă.
Ei bine, am ajuns.
Uite-I, Turnul Eiffel.
A venit.
Asta e aceea.
- Uită-te la asta. Ce minunat. - Da.
Este... e o bucată faină, domnule.
Domnul Laurel nu e cu tine azi?
Oh, nu, și-a găsit o slujbă în repararea biscuiților rupți.
Cred că e minunat că încă continuați.
Păi, "rigoarea a murit", încă nu s-a pus în scenă.
Domnule, e gata să te vadă acum.
- Dacă vrei să vii cu mine... - Mulțumesc.
Bună dimineața.
Sunt aici să-I văd pe domnul Miffin.
- Și numele tău, te rog? - Domnul Laurel.
Aveți o programare, d-le Lauren?
Ei bine, nu, ne prea pridem reciproc la telefon,
așa că m-am gândit să trec, ca fiind cel mai ușor lucru de făcut.
Pentru că nu este aici acum.
Pot să aștept.
Cred că am vorbit cu o altă fată...
la telefon despre asta.
Am vorbit cu ea de ceva vreme.
Ea a plecat.
Serios?
Sigur vreți să așteptați? Ar putea dura ceva.
Sunt aici și acum, nu-i așa?
Luați un loc acolo, dle Lauren.
- Laurel. - O să-i anunț biroul să știe că ești aici.
E un domn aici pe nume Lauren.
Corect.
Știi, acum că le văd pe acestea două împreună, aproape că-I prefer pe acesta.
Este cea mai faină brățară.
Soția mea vine din America astăzi.
Va fi un cadou pentru ea.
350 de lire sterline.
Doar să verific ceva real aici.
Da, da.
Ah, da.
Mă întreb dacă ai putea să mi-I păstrezi.
Se pare că am luat portofelul greșit cu mine.
Așa că mă voi "rostogoli" spre hotel
și voi reveni imediat.
Desigur domnule.
Bună, Raymond?
Mă întrebam dacă ai putea vorbi cu omul tău
și să... pui un pariu pentru mine.
Îți spun eu.
Este Hometown Boy la Kempton, 2:30, cota cinci la unu.
Hai să o facem de 60.
60 de lire pe nas.
Alo? Vă pot ajuta?
Scuze. V-am cerut să așteptați.
Vă rog, nu este permis accesul acolo!
Miss Clarke!
Domnul Lauren este în biroul domnului Miffin!
Ești aici să-I vezi pe domnul Miffin?
Da, îmi pare rău...
Da, da sincer.
Sunt directorul său de producție, Cynthia Clarke.
Bună, Cynthia.
Domnul Miffin este încă reținut,
dar tocmai am vorbit cu el la telefon,
și a vrut să vă explic situația.
Spune că îi pare rău, dar nu a reușit
să obțină finanțările necesare pentru a continua cu filmul.
Înțeleg.
A spus că a transmis clar într-un text telegrafiat pe care vi I-a trimis
înainte să plecați din Statele Unite
ca finanțările nu au fost obținute.
Da, păi, am crezut că o va face până acum.
Vroia să știți că a făcut tot ce putea
ca să lanseze proiectul,
dar e sigur că veți înțelege
că piața este foarte provocatoare în acest moment
și pur și simplu nu a fost posibil.
Da, bine... mulțumesc.
Mulțumesc pentru timpul acordat.
Abbott și Costello merg pe Marte
Luați The Sporting Times.
The Sporting Times, te rog.
Așa. Mulțumesc.
Luați The Sporting Times.
- Pa, pa, acum, copii. - Pa, Pa.
Ce-i cu asta?
- În regulă, domnilor. - Salut băieți.
- Bună ziua, domnule Hardy. - E ideea lui Delfont.
El... s-a gândit că vor sosi fetele
și ar fi o scuză bună pentru ceva publicitate gratuită.
Aștept cu nerăbdare să le vedem.
Am numărat zilele.
46. De când am ajuns aici.
46 de zile.
46?
Cine numără de la 46?
Mi-a fost dor de ea.
M-am gândit.
Nu trebuie să le spunem fetelor
despre tot ce am făcut, nu-i așa?
- Nu. - Nu vreau să menționez
acele apariții personale și de băut.
Nu, nu are sens să le împuiem capul cu tot felul de lucruri.
Vom vorbi doar despre cât de bine merge turneul și filmul.
Sigur, și filmul.
Hei, dacă mașina oprește aici,
crezi că putem face rutina cu ușa?
Tu nu te oprești niciodată, nu-i așa?
- O, au ajuns. - Au ajuns. Bine.
Uite-o.
- Hei, plăcințică. - Bună.
Bună, Stan.
Hei, fetelor, amândouă veți ieși pe partea asta? Vreau să faceți ceva.
Desigur, dragă. Le dau partea mea bună.
Oh, nu, Stanley, abia ce am ajuns.
Haideți fetelor.
Duoului de comedie Laurel și Hardy
aflat în Londra în această săptămână i s-au alăturat soțiile lor.
Dar chiar și într-o astfel de situație,
necazul are obiceiul de a-i urmări oriunde.
Oliver Hardy, Bachelor of Arts,
pare să aibă întotdeauna lucrurile sub control.
Dar cumva, lucrurile nu stau așa cum ți-ai dori.
Da, se reunesc din nou,
și acum toată lumea poate începe să recupereze timpul pierdut.
Ei bine, sper că au primit toate astea.
Este bine. Or să râdă.
Ei bine, sunt foarte bucuroasă, băieți,
dar ar fi fost frumos să-mi salut soțul
fără să fiu implicată imediat într-una din satirele voastre.
Oh Doamne. Ce satiră măruntă.
Asta a fost, Ida?
Nu fi rea, îngeraș.
Cine știe? Poate vei fi descoperită.
Ar putea spune:"Ar trebui să apară în filme."
Nu, nu, nu, nu...
Nu prea cred, nu.
Oliver, putem vizita Turnul Londrei
și biserica Saint Paul?
- Și Harrods? - Desigur.
Și Palatul Buckingham,
unde locuiește regina, dragă.
Desigur, îngeraș. Poți vizita orice dorești.
Nu, nu, nu Palatul de larnă în Sankt Petersburg.
Acesta este palatul.
Buckingham este un coteț de cățel.
Am numărat zilele până să ajungi aici.
Toate cele 46.
Știai că au fost 46, Stan?
Cum merge filmul, Stanley?
E... e totul pregătit
pentru că terminăm turul.
Este acest producător pe nume Muffin.
Miffin.
Și, Stan i-a rescris scenariul.
Oliver, e suficientă sare.
Știi că nu face bine la tensiunea arterială.
Scuze, înger, puterea obișnuinței.
Oricum, acest producător este pornit să vină
și să vadă spectacolul săptămâna viitoare.
Nu-i așa, Stan?
Da, a spus că ar fi încercat să vină.
Stan a avut grijă de mine
și s-a asigurat că tati ia toate pastilele.
Le-a luat pe cele albastre, Stanley?
Cele albastre? Eu... i le-am dat pe cele verzi.
Verzi? Dumnezeule. Oliver, ce sunt?
Glumește.
Mie chiar nu mi se pare amuzant.
Eram dansatoare. Da?
Am dansat pentru Preston Sturges.
- Am dansat pentru Harold Lloyd. - Serios, Ida?
Nu mi-ai spus despre asta.
Când mă doare genunchiul, ce să fac, hmm?
Dansez și mai mult, da?
Mă mișc mai repede, sar cât mai sus și durerea dispare.
Uit de durere, pentru că durerea este doar în mintea ta, Oliver.
Nu e în mintea lui, Ida. E în genunchiul lui.
Și în nici un caz, să poți fi într-o scenă în acest film
unde tu, să cazi în râu.
I-am povestit și ei despre scenariu.
- Regizorul poate folosi o dublură. - Așa i-am spus și eu.
- Preston Sturges folosește o dublură. - Și e în regulă
ca Babe să stea într-un râu toată ziua, și să moară de răceală?
Ei hai, Stanley.
De ce spui asta Stanley?
- Ce? - Ce?
Oricum, spectacolul trebuie să continue, da?
Și nu-ți face griji despre săritura în râu.
Este floare la ureche.
- Floare la ureche. - Da, este... floare la ureche.
Asta spun eu.
Ce vezi la un om bătrân și gras ca mine?
Hei tu, e soțul meu cel despre care vorbești.
Te iubesc, și tu nu mă poți opri.
E bine.
Cum a fost călătoria alături de Ida?
O știi pe Ida. Epuizant.
Când îi intră ceva în cap,
nu renunță la idee făcând o dramă din asta,
și să ferească Sfântul ca cineva să aducă vreo critică la adresa lui Stanley.
E o figură și jumătate.
Da.
Te-a forțat prea tare, Babe?
Nu.
Adică, este mai dificil
decât am crezut că ar putea fi, dar...
spectacolul trebuie să continue.
Cred că ea, poartă pantalonii în casa lui Hardy, nu?
Oliver este ca o pisică pe acoperișul fierbinte cu Lucille.
Babe a fost așa cu toate soțiile lui.
El umbla după fundul lor, încerca să le facă orice pe plac.
Poți învăța și tu?
Ea a fost bună pentru el,
având în vedere statutul lui.
Statutul în care suntem amândoi.
Dar acum nu mai bem și nu mai fumăm, și suntem foarte fericiți.
Ar trebui să-ți mulțumească pentru tot ce faci pentru el.
Trebuia să-i fi spus de mult "Pa, Oliver. "
Asta e în trecut, și acolo ar trebui să rămână.
Mulțumesc.
Ești nebun. Trimite-I înapoi.
Nu vreau să beau. Vreau doar să-I miros.
Nu, nu e bun pentru diabet.
Nu.
Acum poți bea.
Nu vreau să te pierd, Stanley.
Și să crezi că nimeni nu știe că ești un bărbat adevărat.
Vrei să-ți aranjez niște bilete pentru Norman Wisdom?
Nu știu cine este.
Unul din comicii din generația noastră.
Ei bine, e minunat.
- Voi vorbi cu Oliver. - Absolut.
- Da Înălțimea voastră. După tine. - Mulțumesc.
- Nu, nu, nu. Nu, nu. - Ce?
Nu, nu vreau să stau alături de el.
- Salut. Salut. - Nă'seara.
Nu mai sunt bilete. Minunat.
Succes imens la box office.
- Cine? - Au vândut multe bilete, Ida.
Mă întreb când vor fi gata băieții.
De ce nu rogi pe cineva să meargă să-i aducă, hmm?
Păi, pare mai degrabă preocupat
de prietenii săi eleganți.
Haide, stăm ca lămâia, nu?
Ida.
Salut.
Doamnelor, tocmai ieșeam.
Doamna Laurel și doamna Hardy,
vă prezint pe domnul și doamna Warley și domnul și doamna Brockett-Smith.
- Bună. - Bună seara.
Ce recepție minunată, nu-i așa, Ida?
- E în regulă. - V-a plăcut spectacolul?
Da, foarte bun. Lucruri și prostioare nu-i așa?
Dnul Delfont ne-a spus că...
Am multe oferte să joc pe scenă în Londra, dar Hollywood-ul mă cheamă.
Oh, deci și tu ești un fel de actriță, nu-i așa?
Mai mult o dansatoare, cu o durere infernală în genunchi.
Fac film cu Preston Sturges și...
- Harold Lloyd. - Harold Lloyd.
Nu am timp pentru teatrul Londonez.
Nu, și sunt sigur că teatrul londonez
s-a cam "lovit" în toți acești ani.
- O da. - Da.
Trebuie să ne găsim băieții.
Scuzați-mă.
Două acte duble la prețul de unu.
Această replică din Robin Hood
despre: furăm de la cei bogați și dăm celor săraci,
e acolo un gag undeva, nu-i acolo?
Babe, fetele ne așteaptă la parter.
Delfont vrea să ne întâlnim cu niște oameni de la asociația lui caritabilă.
Nu, nu lasă-i. Nu merg nicăieri.
Trebuie doar să mai lucrăm la asta un pic mai mult.
Hei, când vine Muffin să vadă spectacolul?
Nu a spus.
Ar fi trebuit să fie aici astă seară. A fost memorabil.
A fost meserie nu-i așa?
A fost.
Bine, bine, ce zici de asta?
Ce-ar fi să-i spunem lui Robin Hood, "Ai înțeles greșit. "
"Ar trebui să furi de la cei săraci
- și să le dai bogaților. " - Nu, nu e...
- chiar așa. - Nu e bine, este...
- Păi cum este? - Bine, bine, bine.
- Ai ceva... - Ce zici de...
Bine, ce zici de asta? Bine, te bat pe umăr, și spun...
"Ollie, am o idee. "
"Ce zici să le dăm celor săraci"
"furând de la cei săraci?"
Astfel, îl tăiem pe intermediar.
Asta e.
- Asta e. - În regulă.
Fură de la cei bogați ca să dai celor săraci.
Cine a avut o idee atât de ridicolă?
Ei bine, este comunism.
Stanley, nu o să cadă în acel râu.
Scenariul spune să cad în râu,
- Asta trebuie să fac. - Nu, Oliver.
- E ceva istoric, nu-i așa, Stan? - Da, da.
Nu pot să cred că trebuie să-i vedem pe toți oamenii aceștia.
Vreau doar să fac o baie.
Da, și eu vreau să fac o baie.
Ați venit.
Doamnelor și domnilor, domnul Stan Laurel
și domnul Oliver Hardy.
Nu.
- Da? - Nu, nu vreau nimic.
Mulțumesc, nu.
Am un lucru minunat aici.
Cu cât beau mai mult, ea se îmbată mai tare.
- Slăbește, îngeraș. - Da, slăbesc.
Acest film ar putea fi marea șansă a băieților.
Oh te rog. O mare șansă?
Oliver are 61 de ani.
A făcut 150 de filme, Ida.
Spune-mi, cum se simt ei
la câteva săptămâni distanță de a face acest film, Stanley,
și să nu ai încă toate datele despre filmări confirmate?
Vreau să spun, că este o situație ridicolă.
Poate fi ridicol, dar situația nu este din vina lui Stanley.
- Dragă, asta e... - Ce?
Te rog, suntem aici să ne simțim bine.
Ei bine, a cui vină este atunci, Ida?
- Ce încerci să insinuezi? - Ei haide.
Nu, nu, nu, nu. Mi-ar plăcea să știu că acest turneu nebunesc
pe care ei îl fac pentru bani, e limpede,
are ceva de-a face cu Oliver.
Deoarece Oliver face filmul elefantului.
Ce?
- Domnilor. - Ce?
Vă prezint doi mari fani ai voștri,
Lordul Angus și Lady Mary Warley.
Doamnelor, sunt cea mai groaznică gazdă.
Să încercam deliciile bufetului?
Soției mele îi plac la nebunie filmele voastre.
Nu le privesc chiar de unul singur.
Îmi amintesc unul despre un pian.
Voi doi a trebuit să-I împingeți pe niște scări.
La-i văzut?
- Nu. - E foarte bun.
Trebuiau să împingă acel pian până sus pe scări,
și era un drum lung, hmm?
Și tu ai urcat sus pe scări,
și lucrul ăla nenorocit a alunecat de sus până jos.
Și voi doi a trebuit să-I împingeți iar, înapoi.
- Știu. Am fost acolo. - Și îți vine să crezi că
iar I-au scăpat la vale.
Da, asta s-a întâmplat.
Pianul a fost deteriorat?
- A fost o promoție. - Nu, a fost...
Vreți să ne scuzați pentru o clipă?
Un moment.
- A fost dureros. - Da.
Ce-a spus Ida despre filmul cu elefantul?
Încă îți mai pasă, nu?
Nu, doar că... îmi place să mai răbufnesc din când în când
și ea nu știa ce spune.
Crezi că e doar vina mea
pentru că am mers să fac un film cu altcineva, acum 16 ani?
Asta crezi tu?
Nu mai erai acolo.
- Ai părăsit studioul. - Am fost concediat.
Pentru că erai o pacoste, Stan.
Ai refuzat să negociezi cu Hal.
Eram încă sub contract,
așa că a trebuit să fac acel film fără tine.
Știi ce... eu nu așa văd chestiunea.
Și cum o vezi, Stan?
Dacă punem toate cărțile pe masă,
singurul motiv că sunt în situația asta acum este pentru că atunci
când încercam să obțin o înțelegere mai bună de la Hal, tu nu erai de găsit.
N-am avut de ales, și știi.
- Eram lefter. - Ba ai avut de ales.
Ai ales să mergi la country club sau pe pista de curse.
Ne-am înțeles bine cu Hal,
dar ai avut tu o zvâcnire
pentru că nu erai tratat ca Chaplin.
Ai dreptate. Și n-ai avut curaj
să ceri o înțelegere pe care o meritam.
Îmi iau ceva de băut.
Dar, uite, Ida, nu vreau să mă cert. Vreau să fac ce e mai bun pentru Babe.
- Oliver a fost de acord cu turneul, nu? - Da, da. A fost.
Bine, viața nu este ușoară.
Nu a venit niciodată ceva pe tavă.
Înseamnă că eu și Oliver nu am muncit din greu?
Locuiești în Hollywood.
- La fel și tu cu Stan. - Nu, nu, nu, nu, nu.
Pot să trăiesc în Hollywood, dar nu sunt Hollywood.
Ida, tu ești simbolul de la Hollywood.
- Nu mă compătimi. - Ce?
Lucrez de o viață ca să fiu acolo unde sunt.
- Păi, am avut o slujbă. - Da, poo-poo, doamna scenariu.
Cum merge cariera de actor în aceste zile?
- Nu merge. - Da.
Dacă mă acuzi
că am încercat să mă înțeleg cu ei, da, atunci sunt vinovat.
Sunt un actor. Îmi place ca oamenii să mă placă.
Vreau ca oamenii să mă angajeze.
Sigur, nu ai spune "bum" unei gâște.
Toată lumea îl iubește pe Babe.
Veniți și vă jucați cu Babe.
Când mai adorm pe o canapea în camera de editare.
Așa ai vrut.
Ți-a păsat de acele lucruri. Mie nu.
Ei bine, tu nu poți, sau ai
mai merge la muncă cu altcineva.
Nu am putut dormi multe zile când mi-au spus ce ai făcut.
Și eu nu puteam să adorm când am făcut-o.
Dar totuși ai făcut-o.
M-ai trădat, ai trădat prietenia noastră.
Prietenie?
Eram prieteni deoarece Hal Roach ne-a adus împreună,
și singurul motiv că am rămas împreună a fost pentru că publicul ne-a vrut așa.
Am prieteni adevărați.
Și da, jucam golf, și mergem la jocuri cu minge,
și mâncăm varză cu cârnați.
Oamenii își vor aminti filmele noastre
mult timp după ce-ți vei termina hot dog-ul.
Știi ceva, ești doar un leneș
care ai avut noroc pentru că m-ai cunoscut.
Norocos?
Să-mi petrec viața cu un om găunos
care se ascunde în spatele mașinii de scris?
Nu ești real, Stan.
Ești găunos. Ești gol pe dinăuntru.
Mi-a plăcut de noi.
I-ai iubit pe Laurel și pe Hardy, dar pe mine nu m-ai iubit niciodată.
Și ce dacă?
Bravo!
A fost ceva amuzant?
Ce îi vei spune?
Nimic.
Nu este nimic de spus.
Oliver, aș merge la capătul pământului pentru tine,
aș face orice pentru tine, dar nu voi sta
să văd acest stil de viață al tău care te va pune între 4 scânduri.
Uite că am spus-o.
Îmi pare rău, dar este adevărat.
Știi ce?
Ai dreptate.
Doar că îndată ce am terminat aici, gata.
Am terminat cu el.
Odată pentru totdeauna.
Oh, Babe.
Bună dimineața.
Taxiul dvs. este afară, dle Laurel.
Nu I-ai văzut pe domnul Hardy?
A plecat, acum 15 minute, domnule.
Mulțumesc.
Bună dimineața.
Bine ați venit la Worthing, domnilor.
- Să vă aduc ceva? - Dacă nu te superi,
aș vrea o ceașcă de ceai, te rog.
- Desigur. - O aduc eu.
Chiar aș dori o ceașcă de ceai,
dacă e în regulă.
- Desigur. - Mulțumesc.
Cum o doriți?
Cu lapte, patru cuburi de zahăr.
Lapte și patru cuburi de zahăr, vă rog.
Desigur.
Vă mulțumesc frumos.
Păi, cred că e uimitor
că voi doi sunteți puternici,
că încă folosiți același material vechi.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Am vrut să-ți spun ceva.
Deci, vorbeam cu acest tip despre... despre ouă.
Știu că îți plac ouăle tale.
Și, el spune că ei primesc o pulbere
ca să suplimenteze rația guvernului.
Vei primi un pachet pe lună, cât o duzină de ouă.
Nu are un gust prea bun, dar,
poți face omletă cu ea.
Asta a spus el.
Stan, n-am nimic de spus.
Nici eu n-am nimic să-ți spun.
Și poți ignora ce tocmai am spus,
pentru că nu voi repeta.
Destui biți.
Uită.
Vă prezintă coroana
câștigătoarei de la Concursul de frumusețe la baie,
dnul Laurel și dnul Hardy.
Mulțumesc. Nu-i așa că sunt frumoase?
Doamnelor și domnilor, eu și domnul Hardy
am dori să vă mulțumim pentru primirea caldă
aici între atâția oameni la Worthing,
orașul nostru preferat de pe litoral.
Și, ce-mi rămâne de făcut este
să pun această încântătoare coroană
pe capul frumoasei noastre câștigătoare.
la nu mai boloborosi și vino aici.
Și câștigătoarea...
Babe, ai... Babe, Babe, ce s-a întâmplat?
Ești bine?
Ce se întâmplă? Ce se întâmplă, amice?
Cineva a oprit luminile.
Vorbește-mi.
Scuzați-mă doamnă.
E așa de stupid.
- Bine. - Aici, 430.
Lucille?
Am cheia aici, pe undeva.
A luat o întorsătură amuzantă.
Dumnezeule. Ce s-a întâmplat?
Ei bine, urma să intrăm pe scenă,
și el a zis că nu se simte bine,
și s-a prăbușit.
Prăbușit? Nu, îmi trebuie un doctor chiar acum.
Fără doctor.
L-am adus cât de repede am putut.
Ar fi trebuit să-I duci la spital. Uite în ce stare se află.
- Am încercat. - Da, bună.
Dânsa este doamna Hardy de la camera 430.
Acum, am nevoie de un doctor pentru soțul meu, imediat vă rog.
- Dle Oliver Hardy. - Nu-ți face griji, sunt bine.
Dumnezeule, vă rog grăbiți-vă.
- Îmi pare rău, Lucille. - Mulțumesc, Stan. Mă ocup eu de aici.
Este bine. Nu-ți face griji. Ai închis telefonul?
- Bună, de ce durează atât de mult? - Închide.
Doamne, vă rog grăbiți-vă.
Da, v-am spus deja...
Lucille nu va lăsa pe nimeni lângă el.
Ne putem aștepta să-și revină în curând?
- Nu cred. - Ce păcat.
Rezervările în avans la Londra sunt serioase.
Toată lumea vrea să vă vadă.
Show-ul este un mare succes.
Nu e vina lui Babe că i s-a făcut rău.
Nu, desigur că nu. Desigur că nu.
Stanley, chiar mă gândesc
că înainte să te alături lui Oliver,
obișnuiai să lucrezi cu alți parteneri?
Ei bine, da, când eram în vaudeville,
Am lucrat cu parteneri diferiți.
Desigur, Charlie Chaplin era unul.
Dar acestea au fost trecătoare...
Și, bineînțeles, Oliver a făcut filmul cu elefanți cu un alt partener.
Ce legătură are asta cu orice?
Nu știu.
Gândeam aleatoriu.
E un... e un cuplu foarte popular
ce joacă aici pe nume Cook și Baker.
Cook este practic Hardy și Laurul e Baker,
dacă înțelegi ce vreau să spun.
Și mă întrebam dacă ai putea lua în considerare
să faci câteva spectacole cu Nobby Cook, doar să menții sălile pline
până când Oliver se poate întoarce.
Să continui fără Babe?
Ei bine, ceva ca să ții lumina aprinsă, oricum.
La urma urmei, acești cârnați nu se plătesc singuri.
Bună, Stan.
Te rog, nu-I obosi.
Bună, Ollie.
Nu mă așteptam să te văd astăzi aici.
Ți-am adus ceva.
Ouă?
Eu le-am gătit.
A trebuit să merg în bucătărie să văd dacă au vreunele de rezervă.
Trei șilingi oul, atât m-au costat.
Mulțumesc, Stan.
O să mănânc unul acum, dacă aș putea.
Sigur.
Știi, Lucille nu trebuie să plece.
Putea să rămână.
Adică, cearta de aseară... a fost ceva stupid.
A fost ceva... despre nimic.
Chiar... nimic.
Babe, am vrut să vorbesc cu tine...
Mă retrag.
Ce?
Doctorii mi-au spus că nu mai pot continua turneul,
și i-am promis lui Lucille că așa va fi.
Deci mă retrag, Stan.
I-am promis lui Lucille, și așa rămâne.
Îmi pare rău.
N-ar fi trebuit să fi avut acest turneu.
Je ne regrette rien. Nu regret nimic.
Și nici tu nu ar trebui să regreți nimic.
Nu poți să te odihnești până când ți-e mai bine,
și apoi, să putem începe din nou?
Îmi spun că inima mea nu mai poate duce.
Deci mă duc acasă
cât mai curând posibil să aranjăm cu îmbarcarea.
Te retragi.
Da.
Pensionare.
Deci, la ce ai lucrat?
- Ce? - La ce scene noi pentru film
ai mai lucrat?
Mai nimic.
Nu te-am văzut de două zile,
și tu încerci să-mi spui că nu ai lucrat la material nou în acest timp?
Păi...
Haide, atunci, scoate-I.
Păi, am avut o idee pentru... o scenă romantică
când tânjeai după Fecioara Marian,
dar era ascunsă într-un castel
- cu șeriful din Nottingham. - Corect.
Și apoi auzim o muzică de vioară foarte tristă,
și începi să plângi, nu te poți abține.
Și, bineînțeles, îi vezi ochii ieșind din orbite
iar lacrimile îi răsună pe obraji,
dar eu nu sunt deloc supărat, știi,
și eu nu știu ce să fac.
Sunt...
și,... și, și apoi brusc,
Cred că, "Da, știu.
O să-i aduc o plantă în ghiveci,
și o voi pune sub tine. "
Știi, cel puțin...
cel puțin va fi ceva care să capteze lacrimile
și va uda... astfel planta.
Dar atunci planta începe să crescă în draci, știi.
O să-i iau pe băieți să-mi pună lacrimile
ca în niște mici cascade.
- Corect. - Va fi o revoltă.
Asta... e minunat, Stan. Va fi mare.
Vrei să îmi faci o favoare?
Vrei să tragi pătura peste mine?
- Sigur. - Nu mă pot încălzi.
Dumnezeule, ai mâinile ca gheața.
- Da. - Aici.
E mai bine?
Da.
Deci, ai vorbit cu Delfont?
Am vorbit cu el în dimineața asta.
Ce a spus?
Ei bine, el... nu știa că te retragi, desigur,
dar m-a întrebat, din moment ce ești bolnav,
dacă nu mă deranjează să continui spectacolul cu altcineva.
Cu cine?
Un comediant englez pe nume Nobby Cook.
Ei bine, asta are sens.
E pentru mai bine, Stan.
Poate este.
Ei bine, asta e rezolvată.
Mă retrag și tu vei continua cu un nou partener.
Da.
Asta e.
Lucrurile pe care le-ai spus alaltă seară...
ai vorbit serios?
Nu.
Da sau nu?
Nu.
Bun.
Stanley, să ți-I prezint pe domnul Nobby Cook,
unul dintre cei mai buni comedianți ai noștri.
Mă bucur să te cunosc, Nobby.
Am auzit multe lucruri minunate despre tine.
Dle Laurel, sunt un mare fan al dvs.
- V-am văzut toate filmele. - Nu vom face nimic din asta.
Tu ești Nobby. Eu sunt Stanley.
Abia aștept să-mi ridic mânecile
- și să ajung să lucrez cu dumneata. - Oh, mulțumesc foarte mult.
Este foarte frumos din partea ta să spui așa ceva.
Voi doi veți fi absolut minunați împreună.
Raport minunat. Deja îmi vine să râd.
Îndrăznim să încercăm o repetiție?
Dacă vrei. Adică, cum vrea Stan.
Pot să plec, și să revin
- și să o iau de la început. - Ar fi minunat.
Bună idee.
Batem pe asta, Stan, nu?
Râsul e garantat.
Ce ai acolo?
Ouă fierte și nuci?
Nu fi atât de dur.
Care-i problema ta?
Nu pot să mănânc asta.
Bine, și cu Stanley.
Nu e așa de frumos, Babe?
Toate grijile au dispărut.
Doar tu și eu relaxându-ne împreună.
Am vorbit cu mama astăzi, și îți trimite dragostea ei.
și, te rog,
a făcut Robin Hood pentru a inspira o astfel de mânie?
Ei bine, am auzit că el fură
de la cei săraci ca să dea bogaților.
- Nu-i așa, Stan? - Cu siguranță da.
Totul e pe dos.
Exact.
Ideea noastră, vezi tu, este să dai celor săraci
furând de la cei săraci,
tăind astfel clasa de mijloc.
Bogații nu trebuie niciodată să fie mai înțelepți.
Exact.
lată o altă mizerie faină în care m-ai băgat.
Cum e asta pentru tine, dle Cook?
Doamnelor și domnilor,
vă rugăm să luați loc, încât spectacolul din seara asta
cu domnul Stan Laurel și domnul Nobby Cook
să poată începe.
Laurel și Cook.
Foarte incitant.
Doamnelor și domnilor,
mi-e teamă că, din cauza circumstanțelor
peste controlul nostru, spectacolul din această seară
a fost anulat.
Anulat?
Ce se întâmplă?
Prețul biletelor poate fi recuperat de la box-office.
Recuperat?
Știi, când te uiți la filmele noastre,
nimeni altcineva din povestiri nu ne cunoaște,
și nici noi nu-i știm.
Era doar noi doi.
Ne aveam unul pe celălalt.
Așa am vrut noi să fie.
ÎI iubesc, Ida.
Mergem acasă?
Nu-i spune lui Babe.
Spune-i că voi continua cu întâlnirile din Irlanda.
S-ar supăra să se gândească că eu am anulat turneul.
Doctorul crede că ar trebui să fii destul de bine
ca să poți călători mâine, și asta este minunat.
Acum o să merg să văd dacă e ceva la poștă,
și apoi familia Laurel o să treacă
să ne spunem la revedere înainte să mergem în Irlanda.
Sper că nu va ploua azi.
Când se va înteți vântul, tăieturile vor fi reci până la os.
Nu voi lipsi mult, Babe.
- Revino repede. - Da.
Dle Hardy, cred că ați suferit
un atac de cord blând astăzi.
Mai cred că sunt dovezi ale unui eșec congestiv.
Dumnezeule, știam asta.
Ei bine, cred că este uimitor. că voi doi încă sunteți puternici.
Cred că e minunat că încă continuați.
Familiei mele îi plac filmele dvs.
Vă sugerez să mergeți acasă
cât mai curând posibil și să căutați un tratament specializat.
Așteaptă să îi spun mamei despre voi.
Soției mele îi plac filmele dvs.
Nu mai puteți urca pe scenă din nou
în starea dvs actuală.
Unul dintre picolo e acolo jos...
Raymond, cred că se numește... zice să îți spun
că are un pont bun cu un cal.
Ai pariat la jocurile de noroc, Oliver Hardy?
Oliver.
Dragă, ai bani pentru picolo?
Sigur.
Răspunde te rog. Îmi pudrez nasul.
Și dă-i 5 șilingi, nu mai mult.
Ar trebui doar să-ți dau câteva...
Nu pleci, nu-i așa Stan?
Avem niște spectacole de făcut.
Marea Irlandei
Cred că ar trebui să coborâm, să nu mai stăm în frig.
Dragă, sunt de acord.
Oliver, cel puțin ascultă-mă în legătură cu asta?
Sau ești hotărât să prinzi o pneumonie?
Mă bucur de aerul curat, dragă.
Serios?
Stan, de ce nu vii să stai aici?
Voi fetelor mergeți dacă vă e rece.
În regulă.
Haide, Ida.
- ÎI duc jos. - Da.
Vino, mergem.
Credeam că ai vrea asta înapoi.
Mulțumesc.
Te-am mințit, Babe.
Ce vrei să spui?
Nu va fi nici un film.
Miffin mi-a spus acum două săptămâni că a căzut.
Cred că oamenii nu mai vor să vadă
filme cu Laurel și Hardy.
Dar...
dacă ți-aș fi spus imediat, atunci...
poate am fi putut termina turneul mai devreme
și nu ne-am fi îmbolnăvit.
Știai de două săptămâni că nu se va face filmul?
Da, și m-am simțit groaznic din cauza asta.
Stan...
Știam.
- Știai? - Știam.
De ce nu mi-ai spus că știi?
Am crezut că știai c-am aflat.
Cum puteam să știu că ai aflat?
Care ar fi fost replica mea aici?
Păi, "Acum știu că știai, dar am crezut că știi că eu știu,"
"dar te prefăceai că nu știi că eu știam. "
Mulțumesc.
Așteaptă, dacă amândoi știam,
de ce am mai repetat filmul?
Ce altceva vom face?
Irlanda vă urează Bun venit Laurel și Hardy
Mulțumesc.
Mulțumesc foarte mult.
Mulțumesc. Mulțumesc.
Mulțumesc. Mulțumesc mult.
- Bună. Bună. - Mulțumesc. Îmi pare atât de rău.
- Scuză-mă. Îmi pare rău. Bună seara. - Bună.
- Bună seara. - Dumnezeule.
Mulțumesc foarte mult. Bună.
- Da. Mulțumesc mult. - Corect.
- Bună seara. - Nu, nu, nu.
- Nu. Nu, nu, nu. - Ce?
- Nu. - E în regulă. E în regulă.
Bună seara.
Dumnezeule, sunt puțin nervoasă.
Nu fi.
Vor fi senzaționali.
- Pot să-ți aduc ceva? - Nu mă atinge.
Ouă fierte și nuci.
Arăți obosit, Babe.
Arăți foarte obosit.
De ce nu ieșim acolo
să sărim peste cântec, și să spunem noapte bună
și putem termina acolo?
Sunt bine.
A fost distractiv atât cât a durat, nu-i așa, Stan?
Îmi va fi dor de noi când nu vom mai fi.
Și mie la fel.
Doamnelor și domnilor, vă mulțumesc.
Sperăm că v-ați bucurat de reprezentația noastră de astă seară.
Noi ne-am bucurat cu siguranță, nu-i așa, Stanley?
Cu siguranță da.
Am vrea să încheiem acum cu un mic dans.
Oh nu.
Maestre, fii bun.
Stanley.
- Ești sigur? - Da sunt sigur. Mă descurc.
Stan și Bran s-au reîntors în America, Dar nu au mai avut vreun show împreună.
Bran nu s-a mai recuperat și a murit în 1957. Stan a refuzat orice altă colaborare fără
vechiul său partener, retrăgându-se.
Dar în următorii 8 ani, Stan a continuat să scrie texte umoristice pentru Laurel & Hardy.
Stan a murit în anul 1965.
Traducerea și adaptarea geoguyro.